Upp emot väggen.
- Kom igen! - Ner på marken!
Jag har henne!
- Mot väggen. - Intagen.
Sen när är du med i städpatrullen?
Sen idag.
Vad hände med köket?
Jag är fortfarande där.
Du försöker för hårt.
De är som hundar. Håll dig borta från skiten.
Hey.
- Du och jag ska ta ett snack, slyna. - Gå, snacka inte.
- Fitta. - Stanna!
- Sov sött. - Du gör mig förbannad, Nicole.
Håll käft, prinsessan.
Vad handlade det om?
- Vilket? - Med Nicole, precis nyss.
- Inget. - Jävlas inte med mig, Sandra.
Vad var det om?
Var ärlig så kan jag hjälpa.
Hjälpa vad?
Jag vet att du försöker sköta dig här. Strula inte till det.
Hon går runt och hotar alla. Det är hennes grej.
Får jag nys om något, kommer du att ångra det.
Jag sköter bara mig själv.
Vad vet du om grejen nere på sjukan?
Vilken grej?
Sandra.
Jag hade inget med det att göra.
Jag vet du inte hade med det att göra. Det var inte vad jag frågade.
Jag frågade vad du vet om det.
Varför skulle jag veta något om det?
För om du vet något som kan hjälpa mig, så kan jag hjälpa dig.
Hjälpa mig med vad? Få stryk?
Öppna grinden.
Konstapeln.
Hur kommer det sig att du säger du kan hjälpa mig?
- För att jag kan. - Hur?
Genom att skriva domaren i ditt fall om hur du uppfört dig här.
Hur länge har du varit här, Sandra?
- Två månader? - Fyra och en halv.
Hur gillar du det?
Vet du vad tricket är här?
Göra sig själv osynlig.
Berätta något jag inte vet.
- Jag vet inget om sjukan. - Vad vet du något om?
- Om saken med handdukarna. - Kom igen, Sandrita.
Du vill väl inte bli gammal här inne?
Jag hörde någon säga att Jane var inblandad i det.
I vad, Sandra? För helvete, i vad?
- I sjukan. - Vem sa det?
Jag vet inte, de var bakom mig. Jag tänkte inte vända mig om.
Okej.
Duktig flicka.
Jag är klar.
Hey!
Konstapeln, jag har besökare.
Inga besökare idag.
- De har godkänt det igen. - Inga besökare.
Jag är ganska säker att de godkänt dem. Snälla kolla.
Något annat du behöver?
Två minuter, och redan ska jag ta hand om Hennes Majestät.
Biljetten, tack.
Jones.
Kom in.
Är det några besökare idag eller inte?
Jag tror inte det, Vänta lite.
Jag är ganska säker de godkänt dem.
Jag frågar inte dig.
Kliv tillbaka, fröken.
Du vet, folk som du klarar er inte så bra här inne.
Varför säger du så?
Ni gör inte det bara.
Det är det naturliga urvalet.
De är här.
Okej, det är din lyckodag.
Ni kan släppa igenom henne.
Du igen. Allestädes.
- Vet du vad det betyder? - Nej.
Någon som är överallt, det är du.
Är det bra eller dåligt?
Du börjar bli en inventarie här inne.
Nej.
Vad?
Inget, ursäkta.
- Varför stirrar du på mig, syster? - Förlåt.
- Försöker du göra vänner? - Nej.
Tror du inte du behöver några?
- Vem är du? - Sandra.
Min dotter heter Sandra. Hur gammal är du?
Trettiosju, mamma.
Hon är yngre.
Varför är du här?
Jag har besök.
Nej, jag menar, varför är du inlåst?
Är det din första gång?
Första gången var ett misstag.
Här har du ett tips...
Jag behöver inga tips från dig. Låt mig vara.
Vilka råd kan du ge mig?
Se på dig. Fängelse, i din ålder.
Det är pinsamt. Nej, det är äcklande.
Sandra, din tur.
Hej, älskling. Hur mår du sötnos?
Kan du höra mig?
Hon kan inte höra mig.
Hallå.
- Den är död. - Ja. Tack så mycket, den är död.
Vänta lite.
De ska fixa det.
De ska fixa det!
Är du okej?
Mår du bra?
Mår du bra, älskling?
Dämpa er.
Telefonen är död.
- Tja... - Kan vi flytta till en annan?
- Nej, de är inte öppna. - Jag kan vänta.
Du kan inte vänta. Det är bara fem minuter kvar.
- Jag rapporterade det. - Okej.
Vad ska jag göra nu?
- Hon kommer inte vara här på en månad. - Lugna dig, Sandra.
- Vad i helvete ska jag göra nu? - Det första du ska göra-
- är att ta bort din hand från min arm, sen ska du lugna dig lite.
- Jag måste prata med flickan. - Du kan gå tillbaka till din cell.
Varför får jag inte prata med min egen dotter?
- Varför får jag inte prata med min dotter? - Jag tror besöket är över.
- Håll ner rösten, Sandra! - Varför?
Okej, nu är det nog! Jones!
- Inget funkar. Mår du bra, älskling? - Kom igen!
- Nej! - Ja! Ja, ja, ja.
Kom här!
Okej, Förlåt, förlåt. Jag menade det inte. Förlåt!
Förlåt, snälla, snälla.
Okej.
Älskling, vi ses nästa gång.
Mamma älskar dig så mycket.
- Inget fungerar i den här jävla hålan! - Okej, okej.
Det är ett skithål, era kuksugare.
- Har du henne? - Ja.
Låt mig se min dotter!
Ja, det är bra.
Hej, Di. Hur mår du?
Hur länge har du varit tillbaka?
Gud, jag vet inte. Fem år kanske?
- Fem? - Nja. Jag var tillbaka i ett år...
.. sen var jag i London i två till, och nu har jag varit här i två år...
Nej, tre. Jag vet inte.
Det första året du var tillbaka, var du här då eller...?
Ja?
Vad? Ser jag så dålig ut?
Nej, nej.
- Du är fortfarande du. - Det var en lättnad, tror jag.
Bor du häromkring?
South Bay, men jag ska flytta. Vi ska flytta.
Du då?
Nära här. Ja.
- Du är gravid. - Ja. Har man sett?
- Gratulerar. - Tack.
- Wow. När är det dags? - Augusti.
- Jag är gift. - Ja, jag vet.
- Gör du? - Jag hade hört det.
Från vem?
Du vet...
Lorna.
Jag känner inte någon av dem längre.
Jag är också gift.
- Med någon jag känner? - Nej.
Jag tänkte på dig bara för någon vecka sen.
Jag hade ett...
Min bil gick sönder och killen som bogserade den var ifrån Dubrovnik.
Han pratade knappt engelska.
- Åh, nej. - Jag var precis...
Berättade du för honom om dina nattliga äventyr i Adriatiska havet?
- Ja, nej. Han frågade inte. - Trodde inte det.
Förlåt om jag ser ut som en ko, men...
Du ser bra ut.
Ska du ha fest, eller bara dränka dina sorger?
Nej, vi har en liten picknick imorgon.
- Det ska regna. - Ska det?
Fan. Vi får hoppas det inte gör det.
Så kul att se dig.
Du med.
Vi borde...
Vi borde ta en kopp kaffe eller något. Är det...
Jag menar, kan jag ringa dig?
Det är okej om du inte vill. Jag förstår.
- Det är okej. - Är det okej?
Jag har fortfarande samma nummer.
Har du sparat det?
Så...
Iallafall, maskinen svarar. Den ger dig några val och så.
Jag har en röstbrevlåda.
Okej. Vi kan e-maila om du vill.
Nej, han vet vem du är.
Jag kan inte tro det.
Iallafall, jag måste gå.
- Men det var kul att se dig. - Ja.
Faktiskt, jag tänker på dig hela tiden.
Saker vi gjorde. Sådant som hände oss.
Människorna vi var.
Det var underbart en lång tid, eller hur?
Det var underbart mellan varven.
Jag tror vi borde prata om något annat, om vi ska prata.
Som vad? Vi har redan pratat om vädret.
Har du barn?
Nej.
Vad heter din fru?
Lisa.
Lisa?
Vad heter din man?
Nej?
Säger jag hans namn högt till dig nu, vet jag inte om jag kommer eller går.
Och det är en skön känsla när man är 21, men just nu...
Låt oss inte strula till allt, okej?
Okej.
Vad jobbar du med?
Jag är producent på en allmän radio station.
- Jasså? - City affairs show. Känner du till den?
Det är ett zoo där borta, men programmet är ganska bra.
Vilken typ av program är det?
Allt. Lite av varje...
Mycket sociala saker, lite om utbildning, ekonomisk politik, skildringar...
.. inte kända personer, vanliga personer...
.. och humor.
Vi hade ett inslag igår om barns tidsuppfattning.
Det är intressanta saker. Det...
Du öppnade dig aldrig för mig.
Det är inte sant.
- Det är det inte. - Det är sant.
Du gjorde mig ledsen en lång tid, Damian.
Något mer?
Jag är inte sårad och jag är inte arg.
Det är så jag minns det.
Men det spelar ingen roll längre.
Eller hur?
- Förlåt mig. - Nej.
- Fan. - Glöm det.
Nej, förlåt.
Jag springer på dig, och får dig att må som skit-
- över något som hände för 10 år sedan, så...
- Inget är någons fel. - ... snälla, förlåt mig. Snälla.
- Är det inte? - Nej.
- Okej, det kan jag leva med. - Tack.
Iallafall, jag måste röra på mig.
Kan jag följa dig? Jag är klar.
Dina grejer då?
Vadå, kommer de att stjäla dem? Jag kommer tillbaka för dem.
- Inte det billigaste stället. - Nej.
- Ända stället som är öppet sent. - Jag vet.
- De ger oss inget val. - Nej.
Och sådana här kvartersställen är dömda att försvinna,-
- tror du inte det? - Jo.
Med alla stora kedjor som tar över, och...
En av alla stora tragedier i den moderna världen.
Ska du skaffa barn?
Nej.
Varför inte?
Jag kan inte, jag är steril.
Förlåt.
- Tack för att du skrattar. - Nej, jag ber om ursäkt.
- Nej, nej. Det är väldigt kul, jag... - Nej.
- Det är inte roligt. - Jag skrattar åt det hela tiden.
Jag måste hämta vin.
Jag har hört att det finns nya bevis för att alkohol är toppen för bäbisar.
Röker du fortfarande?
För du borde. Kanske dubbla ditt intag.
- Nej. - Vad behöver du, rött eller vitt?
- Jag behöver båda. - Okej.
Det här är ganska gott.
Här, detta är ganska fint.
- Jag har läst om detta. - Ja.
Skulle du ha vitt också?
Jag tror inte det vita är så bra...
.. som det röda urvalet.
Det är som att ingen jobbar här.
- Se på oss, Damian. - Vad?
Vi går och pratar som två jävla turturduvor. Fan.
Ja...
Fem minuter med dig och det känns som hela mitt liv är inbillning.
Jag vet.
Nej, det vet du inte.
Du har alltid varit den här saken som sväljer mig.
Jag måste gå.
Du kan inte bara komma upp till mig-
- efter 100 år, gift...
.. och säga att du tänker på mig.
Du kan bara inte.
Varför inte?
- Älskar du din fru? - Ja. Klart jag gör.
Du älskar din man. Detta är annorlunda.
- Hur? - För det är vi.
Vi är Damian och Diana. Vi kommer alltid att vara.
Inget kan ändra det.
Kan lika gärna acceptera det.
Du vet det är sant.
Damian.
Kommer.
Vem är det?
- Är pappa hemma? - Nej.
- Du skrämde mig. - Varför?
Jag vet inte.
Om han inte är hemma, finns ingen anledning att vara rädd, eller?
- Börja inte. - Vad är det jag börjar?
- Låt den vara öppen. - Varför?
Bara låt den vara öppen, snälla.
Låt den för helvete vara öppen! Är det för mycket att be om? Jag menar...
Se på det här stället.
Landet tiden glömde.
Vad är det frågan om?
Ring honom.
Säg åt honom att jag är här och vill reda ut allting.
Han är på väg till jobbet.
Bara ring honom.
Varför ringer du inte själv?
Det är för sent för telefonen. För många missförstånd.
Vem som än uppfann telefonen hade aldrig en konversation.
Han har velat prata med dig i person i evigheter.
Det är du som inte velat.
Väljer du sida?
Nej.
Så vad har hänt? Vad har ändrats?
Jag är trött.
Jag vill avsluta det. Tänker du ringa honom eller inte?
Pappa säger att han kan vara här om en timme.
- Fan. - Vänta lite.
Vänta. Holly, vänta! Hon sticker.
Jag kan inte stoppa henne. Du vet hur hon...
Okej, vänta. Holly, han är på väg. Han är här om 10 minuter.
Han är här om 10.
Hon kommer tillbaka.
Okej.
Det är underligt hur saker fungerar.
Först kunde han inte komma med en gång, sen kunde han.
Han är som han här, du vet? Låt den vara öppen.
Holly.
Jag vill inte välja sida, okej? Jag väljer inte sida. Men...
.. du dyker upp, och tror han ska lämna jobbet...
.. och vara här med en gång, och en timme är inte snabbt nog?
Okej, prata inte om saker du inte vet något om.
Min mun är torr.
- Vill du ha vatten eller kaffe? - Ja, vatten. Det blir bra.
Okej.
Du måste sticka när han kommer, okej?
Varför?
Jag vill det.
Du är otrolig.
Jag ber inte snällt. Jag behöver det.
- Vart vill du jag ska gå? - Runt kvarteret, jag bryr mig inte.
Bara lova.
Okej.
En morgon, satt jag där,-
- det var inte det bordet, det var ett annat, men jag satt där-
- gråtandes över frukosten medan mamma och pappa bråkade,-
- och du grät lungorna av dig i badrummet, och...
En gång bytte hon inte din blöja på en vecka.
En vecka?
En vecka.
Det är bra att du inte kommer ihåg.
Han knullade en kvinna här i huset medan vi sov.
Visste du det?
Hur vet du det?
Han berättade för mig.
Han har fjäskat för dig och fjäskat och fjäskat och bara...
Hur mår Joseph?
- Han är borta. - Borta var?
Han stack. Var ett tag sen.
Vad hände?
Jag körde iväg honom.
Svårt att tro, eller hur?
- Holly, varför gjorde du inte...? - Sluta fråga mig en massa skit, okej?
Vet du vad?
Varför. Alltid varför?
Jag förstår inte att du fortfarande bor här.
Detta stället är en jävla kyrkogård.
Hej, älskling.
Du är fortfarande kvar.
Okej.
Knuffa mig, pappa. Knuffa.
Snurra.
Fan.
Vet du, en gång, när...
En gång...
Detta var innan du föddes.
Han köpte ett spion kitt till min födelsedag-
- och det hade ett par glasögon med spegel i.
Du vet, precis här, så man kunde se bakom sig.
Pappa sa att det var som att ha ögon i nacken.
Och han slog in det själv.
Och hans uttryck.
Han såg på när jag öppnade det.
Och jag minns hans ansiktsuttryck.
Och det var ett fint uttryck.
Så alla minnen är inte dåliga?
Om alla minnen var dåliga, hur roligt skulle det vara?
Alla sorters uttryck.
Han vill prata. Holly, han pratar om dig hela tiden.
Pratar han om helgen i Palm Springs?
- Vilken helg? - Fråga honom.
- Holly, allt han vill är... - Nej. Förbarnsliga inte mig.
Jag lärde dig läsa och skriva. Du vet bättre.
Jag brukade låtsas att du var mitt barn-
- och att vi skulle rymma och bo någon annanstans.
Jag menar, är det inte otroligt?
Ett barns sinne.
Hur mår du?
Jag mår bra.
Hur går skolan?
Jag kom med i Phi Beta Kappa.
Nörd.
Några pojkvänner?
Flickvänner?
- Nej. - Jag trodde, du vet... jag...
Man vet aldrig vart kärleken visar sitt fula tryne.
Vilket sovrum sover du i nu?
Det på framsidan.
Är din säng på badrumssidan eller under fönstret?
Under fönstret.
Bor Kelly Escalante fortfarande granne?
- Nej, hon är i Denver. - Hon stack!
Varför kom du att tänka på henne?
Hon kunde se mitt sovrum från hennes fönster.
Jesus.
Vilken sång brukade vi sjunga när vi gick på lekis?
Du vet, den om att så fröna.
Du vet, du vet.
With fertile ground.
Jag vet inte. Kom.
Jag kan den.
Kom, vi gör den. Du kan den.
Den...
Inch by inch
- Eller hur? - Ja.
Row by row
I´m gonna make this garden grow
All I need is a rake and a hoe
And a piece of fertile ground
Pulling weeds
Picking stones
We are made from dreams and bones
Need a place to call my home
When the rain comes tumbling down
Du kan inte leva såhär, Holly.
Jag vet.
Fan också.
Gå nu. Du sa du skulle gå. Gå.
Nej, nej, nej. Kom inte närmare.
Okej.
Nej, jag kan inte.
Jag trodde inte det var så flott.
- Det är flott, eller hur? - Han har pengar.
Du säger alltid det.
De är rika.
Det är lugnt. Det är bra att ha rika vänner. Tack.
- Var inte en skitstövel. - Jag är din skitstövel.
Martin Smith för Damian Stone.
Jag skulle kunna vänja mig vid det här.
Gör inte det.
Varför inte?
- Det skulle kunna vara vi. - Nej.
De är som de är. Vi är som vi är.
Jag gillar hur det låter. ?Vi är som vi är?.
- Jag trodde inte de flyttat in än. - Det har de inte.
- De ska bara visa oss lägenheten. - Varför?
De vill bara visa den för oss.
- Sen går vi ut. - Jesus.
Titta, titta.
De är som barn på väg till skolan.
De har genomgått så mycket. De har delat allt.
Jag älskar dig.
- Det kanske inte var ikväll. - Du önskar. Det var ikväll.
Jag vill träffa dem.
Ja, okej.
De svarar inte.
De är inne dock. Jag ringer igen om en minut.
Tror du något är fel?
Inget är fel, utom att de älskar att jävlas med oss.
Vad?
Skrattar förmodligen åt oss nu.
Jesus, är du galen?
Paranoia.
Sätt dig hos mig.
- Du får inte röka här. - Jag vet det, mamma.
Du ser ut som en gangster.
- Duger jag inte åt dig? - Nej.
Inte mannen du vill ha som far åt dina barn?
Var så god, sir. 207.
Ta till vänster när du kommer ut ur hissen-
- och vänster igen i slutet av korridoren.
- Vad? - Den är liten.
- Börja inte, Sonia. Börja för fan inte. - Kan vi gå upp?
- Nej. - Snälla, det är bara en våning.
Nej. Jag går inte upp för de jävla trapporna.
Snälla.
Du är ett svin mot mig ibland.
Jag vet.
Hej.
- Hej på er. - Trodde ni kanske glömt.
- Nej det gjorde vi inte. - Glömt vad?
Om ikväll.
Mannen i receptionen sa att ni inte svarade.
- Vad, precis nyss? - Vi var här, vi var här.
Ja, det är riktigt.
När vi var där bak så hörde vi förmodligen inte telefonen.
- Hade ni sex? - Jo, visst.
Det var roligt.
- Du ser bra ut. - Hej.
Vilket ställe.
Vill ni ha en drink?
- Har du en? - Ja, visst.
Tog med en flaska för att fira.
- Servera den. - Jag tar med er på en tur.
- Den är inte stor nog för att göra en tur. - Ja, ja, ja. Kom igen.
Så, hur är läget?
Som vanligt.
Den är elegant, Lisa.
Den var inte så dyr. För vad det är.
Ni hade sex nyss, hade ni inte?
På trägolv? Nej, tack så mycket.
Du har det skimret.
Det är inget skimmer. Det är huvudvärk.
- Du ser bra ut. - Gör jag?
- Fina örhängen. - Tack.
Jag älskar dem.
- Gissa vem jag sprang på. - Vem?
Barry.
- De förgångna jularnas ande. - Ja.
Jag pratar med honom.
- Gör du? - Ibland.
Ligger du med honom?
Nej.
Inga fler otroheter.
Martin och jag bygger verkligen upp något nu. Pratar om framtiden.
- Vad glad jag blir att höra det. - Jag vet vad du tycker om honom.
Bevisa att jag har fel.
- Han är bräcklig, du vet? - Ja. Ja.
Hur går det på jobbet?
Riktigt bra.
Och för Martin?
- Leva livet i lyx. - Håll tyst. Kom nu.
Hej.
Låt oss skåla.
Så fint. Mysigt.
Vad ska vi skåla för?
- Vad än ditt hjärta begär. - För ert nya ställe.
- Okej. - Nej, låt mig tänka.
För kontinuitet.
Vad menas med det?
Det jag vill skåla för.
- Det är intellektuellt. - Jag vet vad hon menar.
Vad?
Kontinuitet. Flöde.
- Utveckling. - Tack så mycket.
- För kontinuitet. - Skål.
Skål.
Ja.
Vi skulle vilja be om ursäkt för förra veckan.
- Glöm det. - Nej, det var fel. Att inte dyka upp.
Vi hade ett stort gräl. Berätta Martin om det?
- Nej. - Vi hade ett stort gräl i bilen...
.. på väg hit...
.. och, Martin hoppade ur bilen och gick iväg.
Mot trafiken.
Så jag var tvungen att sätta mig vid ratten.
Jag kunde inte göra en U-sväng. Jag grät. Det var vackert.
Fick du henne att gråta?
Jag trodde vi inte skulle prata om det här.
Vi kan prata om det med dem.
Jag trodde vi kommit överens om att komma med en annan ursäkt.
Kom vi överens om det?
Se, det är därför vi har så stora bataljer.
För vi tar ett beslut...
.. ett bra beslut, för att göra saker bättre för oss...
.. sen håller vi oss inte till det.
- Bli inte arg på henne. - Jag är inte arg. Det är bara...
Jag älskar dig, Sonia. Jag önskar bara vi kunde hålla oss till ett beslut.
Jag ska ge er ett annat exempel.
Vi har alltid sagt vi inte skulle bli gravida-
- innan vi varit tillsammans i fyra år. - Jag vill inte prata om det här.
- Vi är nära vänner. - Martin, kom igen.
Nej, de är våra närmsta vänner. Vi kan prata med dem om det här.
Så vi kom överens om fyra år, och efter sex månader halkar vi, och blir gravida.
Så vi båda kommer överens om att inte behålla barnet.
Så vi bokar ett datum...
För att ta hand om det.
Sen blir jag sjuk i två veckor.
Lunginflammation.
Så vi behövde avboka.
När jag kommit på fötter igen, har Sonia ändrat sig.
Hon vill ha barnet.
Så jag sätter mig med henne och går igenom alla orsaker-
- vi kom överens om att inte skaffa barn än.
Och vi bokar ett nytt datum för att ta hand om det.
Medan vi väntar på att det ska bli dags, börjar jag få kalla fötter.
Jag var inte så kluven som hon var från början...
.. men, jag började grubbla, ?Gör vi verkligen rätt?
?Vi borde kanske ha den jävla ungen?
Jag säger inget till henne-
- för, jag vill inte förvirra saken ännu mer-
- så jag höll det för mig själv. Men det kunde blivit en röra.
Vi borde hållit fast vid det vi sa. Vi borde inte blivit gravida.
Vi var slarviga.
Vi gjorde rätt tillslut, men vi var slarviga.
Får jag låna toaletten?
- Sammy? - Ja?
- Vad är det som händer? - Ingenting.
- Var är din mamma? - Hon är här bak.
- Och gör vad? - Ingenting.
Oroa dig inte. Res dig inte. Jag har den.
Du då, nyckelpiga? Älskar du fortfarande din pappa?
Nej.
Jag älskar dig. Det vet du. Så det räcker för oss båda.
- Är det en låt? - Vill du sitta hos mig?
Pappa, jag har en jävla massa läxor tills imorgon.
Kysser du dina pojkvänner med den munnen?
Jag har nyheter för dig.
Vad?
Jag ville inte säga något förut, men du är gammal nog nu.
Vad?
Skolan är skit. Det är hemmiljön som räknas.
- Sam? - Vad?
Vad sa din pappa?
Inget.
Varför säger du det inte? Jag hörde honom säga något.
Han sa ingenting. Han löjlade sig bara.
- Han utmattar mig. - Säg inte så.
Varför? Det är inget dålig, det är bara så det är.
Förlåt. Jag är bara trött.
Börja inte.
Samantha.
Vad?
Behöver hjälp.
Vad är det?
Spansk stad, sex bokstäver, börjar med "B".
Här.
Bilbao.
- Hur vet du det? - Bilbao.
Du är en bokmal.
Sitt ner.
Hur mår din mamma?
Hon är okej.
Hon oroar mig.
Hon mår fint.
- Och du oroar mig ibland. - Älskling, jag mår bra.
Du kunde åkt iväg öster ut till skolan...
.. istället för att stanna här och torka pappas bajs.
Mysigt, pappa.
Vad hände med Leland?
Från bajs till Leland? Snygg övergång, pappa.
Vad hände?
Lämnade du honom eller var det på andra hållet?
- Det spelar ingen roll, pappa. - Vem lämnar vem? Klart det spelar roll.
Jag uppmuntrade honom att lämna mig.
Smart flicka. Han förtjänar inte dig.
- Vad är fel? - Inget. Kom sätt dig.
Kom igen.
Okej, lyssna nu här.
Lyssna på mig, okej?
Jag vill att du funderar igen på att åka till skolan.
Vi har råd, Sammy.
Nej, jag gillar att vara här.
- Jag vet att det är lite otäck. - Jag är inte rädd.
Vad heter handläggaren nu igen? Den stilige.
Mr Stanton?
Han sa att du kan komma in var du än vill.
Han har fel.
Se på det ansiktet.
Du får det här huset att verka förståndigt.
- Sammy. - Jag kommer strax.
Bred ut dina vingar, Sammy.
Allt passerar så fort.
Möjligheter...
.. bra utseende...
.. sättet att tänka på sitt liv som att det är något som kommer senare.
Allting blir idag, inte senare inte imorgon...
.. idag. Tänk på det, okej?
- Vad är det? - Vad mumlar din mamma om?
Universums hemligheter.
- Och de är? - Har du inte hört?
På insidan är vi alla krypplingar.
En dag, kommer du ha barn i din ålder. Jag kommer vara borta sen länge.
Åh, bu-hu.
Kommer du tänka på mig ibland?
- Vilken nytta kommer det göra mig? - Så allt handlar om dig?
Man älskar ingen som sitt eget barn. Det är religion.
Varför pratar vi om det här?
För att du är husets hjärta.
Du borde gå igen allt det här och göra dig av med det.
Du har kläder här från Gud vet när.
- Inte idag, okej? - Vi borde gå igenom hela huset.
Så vad pratade din far om?
Inget.
Han är en bra man.
- Men vad? - Men inget.
Se på den här.
Kommer du ihåg den dagen?
Det var grillfest hos Rita.
Och på vägen hem fick vi problem med bilen, och din far...
.. och din far fick byta däck mitt i ösregnet.
Du satt där bak och grät ögonen ur dig för du var så hungrig-
- och jag hade inget och ge dig att äta.
Och han tappade nycklarna.
Och där satt vi, fast i bilen...
.. bara skrek åt varandra.
Minns du inte det?
Nej.
Han fick diagnosen det året.
När du var liten...
.. brukade vi snubbla över varandra...
.. springandes nerför hallen, till ditt rum för att se dig sova.
Vad är poängen med allt det här?
Jag är trött, Sammy.
Ta ett piller. Sov en stund.
Vi kommer vara här när du vaknar. Det behöver du inte oroa dig för.
Det är inte samma sak utan vänster hand.
Varför ser du så ledsen ut?
- Jag tror jag ska lägga mig en stund. - Behöver du hjälp?
- Är mamma där inne? - Ja.
Då är det lugnt.
Sam, du står inte över skolan österut-
- på grund av mig, gör du?
Smickra inte dig själv.
För det skulle vara idiotiskt.
Mamma finns här. Jag menar, hon är min högra hand.
Det vet du. Hon och jag sitter ihop i höften.
- Som karneval freaks? - Precis, raring.
Kliv fram, damer och herrar.
Du är ett gyllene barn, Sam.
Du är snäll och generös.
Och allt du rör vid blir till guld.
Du kommer hitta någon som förtjänar dig.
Någon med ett par hjul?
Jag ska lägga mig i din mors armar.
Lycko dig.
Sammy?
Ja?
Är du hungrig?
Nej.
Mår du bra?
Ja.
Jag älskar dig, Sammy.
Jisses.
Tack för att du följer med.
Självklart, raring.
Träffade du någonsin hennes pappa?
Ja, på välgörenhets- konserten.
Vi pratade en stund.
Jag tror inte hon visste att jag var din pappa.
Hon visste.
- Jag gillade henne. - Gör inte...
.. gör inte så.
- Det är inte rätt tillfälle för det. - Det är lugnt.
Det är okej.
Vad gillade du med henne?
Jag vet inte. Hon verkade vara en rak person.
Diskret, ömsint.
- Ömsint? - Ja.
- Jag vet inte. - Du får det låta som du kände henne.
Nej. Jag menar, hur summerar man en person?
Varje kvinna är ett universum.
Pratade du med Andrew?
Nej. Jag bara...
Nej.
Hur länge sen var det du såg honom sist?
Ett och ett halvt år.
- Pratade du med... - Är det här 20 frågor, mamma?
Vet ni vad? Varför fortsätter ni inte så länge, så syns vi sen?
- Det är ingen brådska. - Kom så går vi.
- Dreglar jag? - Sluta nu.
Är det svårt för dig? Att träffa Andrew, menar jag.
Du är en tuff brud.
Kolla in det här stället.
- Hej. - Hallå där.
- Hallå Rebecca. - Hej, Roman.
- Wow, se på dig! - Ja.
För lyckans skull?
Hur är det där inne?
Du vet.
- De säger att hon tog livet av sig. - Vad?
Ja. Hon kan ha tagit en hel förpackning av pappans hjärtmedicin.
- Jesus. - Wow.
Jag vet. Jag trodde inte hon var den typen.
Vilken typ?
Jag vet inte.
Typen som gör stora gester?
En kvinna kan inte ta livet av sig.
Jag åker. Jag har ett möte om en halvtimma. Livet går vidare.
- Hejdå. - Som en klocka.
Rebecca.
Hur mår han?
Han har inte sagt ett ord till någon sen det hände.
Hans bror tar hand om allt.
Tror du han vill träffa mig?
Tack så mycket, Becca.
- Vad? - Ge mig en chans.
Du borde inte vara här.
- Vad sa den kvinnan till dig? - Vänta på mig.
Såg du Rebecca? Gravid, wow.
Jag förstår inte varför alla väntar så länge nu förtiden.
Jag hade dig när jag var 17. Det var för tidigt.
19.
Men väntar man så länge så tar det ut sin rätt.
Ni flickor är för måna om att sköta era män.
- Vart ska vi? - Jag tror vi ska vara här.
Jag tror vi ska ge våra kondoleanser först.
- Jag tror det är rätt sak att göra. - Senare.
- Nej, älskling. Nu, det är så man gör. - Mamma.
Han var din make. Din make.
Vi är hemskt ledsna.
Och om det är något vi kan göra för att hjälpa dig med din sorg-
- så låt oss veta, okej?
Tack så mycket.
Vad som helst.
Jag visste inte att Andrew var religiös?
- Det är för tröst. - För styrka.
Livet är flyktigt.
Sluta nu.
Okej.
Sluta.
- Hey! - Hallå, Lorna, hur mår du?
Jag...
- Kände du henne? - Ja.
Vi träffades på en yoga klass.
- Världen är liten. - Ja, vi gör den liten när vi vill.
Vad menar du?
Genom att öppna dörrar, istället för att stänga dem.
Är det något du försöker säga?
För alla här ser på mig, pratar med mig som jag hade med det att göra.
Med vad? Denna katastrofen?
Jag menade inget med det. Det är en liten värld.
Vi är alla malar runt samma glödlampa.
Hur var hon?
Jag vet inte. Det är svårt, du vet?
Du vet.
Jag känner mig så oengagerad vid sådana här tillfällen.
Må Gud förlåta mig.
Träffar du fortfarande den andra killen?
Nej.
Jag gillade honom. Vad hände?
Det som händer. Man vaknar upp en morgon...
Och så sköljer man bort dem.
Om hennes systrar ser dig kommer helvetet braka löst.
Varför?
Sluta prata skit.
- Jag vill gå nu. - Vad har hänt?
- Jag bara... jag vill gå. Nu. - Okej.
Är något fel?
Vad?
Jag vill inte vara här inne med dig.
Jag kan inte sluta tänka på dig.
- Andrew. - Jag kan inte.
Andrew, din frus begravning är där inne.
Hon är inte min fru, du är min fru.
Jag gifte mig med henne för att du stack.
Jag har en idé.
Varför tar inte du och jag och hånglar framför hennes döda kropp?
Det skulle hetsa upp dig, eller hur?
Detta har inte med henne att göra.
Tycker du inte? Du tycker inte det är hennes dag?
Hon är död nu. Hon behöver inte oroa sig längre.
Din skit, du håller på att bli galen.
Nej, det gör jag inte.
Jag tänker på dig när jag onanerar.
Den gången i bilen, i Santa Cruz, du gjorde mig tokig.
Ingen kan få mig att komma så. Förutom du.
Tänker du på mig?
Säg att du tänker på mig ibland.
Gör du inte det, så går jag härifrån med en gång.
Visste hon om det här?
Nej. Nej! Nej.
Vänta. Vänta.
Lorna? Lorna, är Andrew där inne?
Bonnie´s systrar är här.
Är det ett ett fyra?
Mår du bra?
Bara bra.
Säker?
Säker.
Då så, min älskade.
Kom här. Kom här!
Titta. Titta på den månen.
Det är samma måne Jesus såg.
Och Buddha och Mohammed.
Jag har aldrig tänkt på det.
Det är en påminnelse om att vi är ihoplänkade-
- med allt och alla på den här planeten.
Så vackert.
Kopplingar. Vi gör dem och vi är skapade av dem.
Vilket påminner mig...
.. de hade inte singlemalt whiskey, så jag tog blended.
En blended?
- Blended whiskey, inte single-malt. - Okej.
Jag trodde...
Du dricker väl whiskey, eller?
Jag trodde det var det du vill ha.
Jag hatar whiskey.
Kanske... .. hata är ett för starkt ord.
Jag menar, vrider du om armen så dricker jag det.
Jag gör det om du gör det.
- Är det en deal? - Det är en deal.
- Min sköna. - Mr Stanton.
Beseglat med en kyss.
Nej, snälla.
- Varför? - Jag vet inte. Här?
Varför inte?
- Utan musik? - Musiken är inom oss.
Lyssna på dig.
Du är bra på och kyssas.
Tack.
Jag har hört det en gång innan.
Verkligen? Av vem?
En imigrationsarbetare.
Här är vi till slut. Hem ljuva hem.
Hem till dig eller mig, Ruthie?
Ruth, kallar någon dig någonsin Ruthie?
- Nej. - Nej?
De kommer för oss.
En ovanligt tur för någon.
Jag hoppas det är något som hon kan skratta åt imorgon.
Det var fint sagt.
Ja, det är ju skratt...
.. eller ånger, som är den otäckaste känslan i världen.
- Ursäkta du mig? - Ja.
Tycker du om dessa djurprogram?
Det gör jag.
Sitt.
Det är livet som vi bara kan tänka oss.
Jordligt liv.
Jordligt?
Det är bättre att du inte vet hur de gör dem.
Varför? Skada de djuren?
Nej, men allt är sammansatt.
Ser du lejonet? Han tittar på zebrorna?
Zebrorna var filmades i ett annat land året innan.
Hur vet du det?
Det är så de jobbar.
De stoppar ihop bitar för att berätta en historia...
.. eller tar de ett djur och ställer det framför ett annat så de kan filma.
Allt är en process.
Process?
Något som de kokat ihop för vårt behag.
Så det är inte på riktigt?
Det är verkligt. Allt är verkligt.
Inget är mer verkligt än en illusion.
Vad skall vi skåla för?
Till mig.
Till...
Frånvarande vänner.
- Skål. - Skål.
Vi behöver is.
- Det är okej. - Nej.
Nej, låt oss inte nöja oss med...
mindre än en perfekt kväll.
Okej.
Akta huvudet.
Jag är ledsen, jag bara...
Kände du denna kvinnan?
Nej, jag är i rum 114.
För de kommer vilja prata med dem som gör det.
Hon har varit på rymmen.
Men, det hindrade henne inte från att prata öronen av mig.
Hon berättade om sin lilla flicka...
och hur orättvist livet var...
Jag vet inte.
Oh, ja, och...
.. hur stjärnorna radar upp sig för vissa men inte för andra.
Jag menar, hon hade en hel världsbild.
Du kan aldrig föreställa dig vilka människor som passerar här vid fullmåne.
De är som spöken som släpar på sina kedjor.
Jag har aldrig sett dig förut.
Tja, som man bäddar får man ligga?
Du glömde hennes sko.
Samantha?
Är du där?
Hallå?
- Hej. - Är något fel?
Nej. Allt är bra.
Kom Diana?
Nej, nej, hon mådde inte så bra. Hon kunde inte komma.
Är det över?
Nej, det har inte starta ännu, så...
vänta inte mig på middagen, okej?
Hur var din dag?
Jag sprang på Mr. Mack och han kände inte alls igen mig.
Det var kul. Talade du om det för pappa?
Ja, jag berättade.
Vad sa han?
Jag vet inte. Han skrattade. Han är ju pappa.
Se till att han får detta...
- Jag ser dig där hemma, okej? - Okej.
Jag älskar dig, Sammy.
Din mamma älskar dig.
Jag vet.
Hej då.
Hon är en bra flicka.
Behåll dina kläder. Vem har du med dig?
- Min make är utanför. - Jag säger till honom att du är redo.
Genom korridoren rum 63, på din högra sida.
Extorted.
- Hej. - Camille Caso.
Hej, Camille. Ta sängen här.
När åt du sist?
- Jag hade middag vid nio. - Något idag? Vatten?
- Nej, inget. - Okej.
Låt oss kolla ditt blodtryck.
Tack.
- Vad är det? - En sekund.
Du är okej. 145 över 90. Du är lite nervös.
Ja.
Ta djupa andetag.
Då så, jag kommer tillbaka och koppla in dig på dropp...
för att hålla dig med vätska, okej?
Mina kläder ligger där borta. Du skall ta hand om dem.
Får jag ta på mig dem?
Hon lade täcket över mig som om jag vore död.
Ta det lugnt, Camille.
Jag drömde att mina bröst spolades ner i toaletten...
och sköljdes ut till havs och fiskmåsarna hackade på dem.
- Tur för fiskmåsarna. - Kom igen.
Vad gör de med dem?
- Jag vet inte, vi fråga doktorn. - Nej, gör inte det.
- Inte, okej? - Okej.
Kan vi ringa Tess?
Nej, Du kan inte använda mobil här. Det är inte tillåtet.
Vet du vad? Jag tror de redan har gått till skolan.
Hoppas hon tog sin tjocka tröja.
Detta är hennes år för mensen. Jag fick min när jag var 12.
Kan du göra så jag sitter up? Jag vill inte ligga ner hela tiden.
- Nej, nej, sängen skall upp. - Okej.
- Jag vet. Skall bara hitta saken. - Vill du trycka sängen up?
Här.
- Nej, upp! Upp! - Jag vet. Okej. Ja, Ja. Vänta.
- Räcker det? - Mera.
Så?
- Mera, mera, mera. - Ja, ja, ja.
- Okej, stop! - Okej.
Om något skulle hända mig...
...skulle du älska henne och ta hand om henne för alltid, eller hur?
- Inget kommer att hända dig. - Hur vet du det?
- Kommer du ta hand om henne? - Vad tror du?
Tanken på att min dotter är ensam i världen utan mig skulle krossa mig.
- Inget kommer att hända. - Okej.
- Jag tar med henne i eftermiddag. - Okej.
Hon älskar dig.
Du har en sån fallenhet för det uppenbara.
Gud, jag är så arg på dig.
Varför?
Jag vet inte, sedan diagnosen har jag hatat livet ur dig.
Vad har jag gjort?
- Vill du prata om det? - Nej. Nu?
Nej. Vi prata om det när jag är det tuttlösa underverket.
- Stör den här mannen dig? - Ja.
Var vänlig och sätt er ner, annars ringer jag polisen.
- Okej. - Jag bara skoja.
Okej.
Jag skall bara koppla in dig.
Dr. Roberto Chiprut. Han är en bra läkare.
Han är allas favorit här.
Är han en benman eller en bröstman?
Dina händer är lite fuktiga. Mår du bra?
Jag ska hämta något lugnande.
Jag vill inte ha något lugnande. Behandla mig inte som ett barn.
Vad är jag, en katt som skall kastreras?
Du borde ge ringen till din man.
Vad i helvete håller jag på med?
Varför lät du mig tala till henne så?
Här.
- Skit! Åh, Gud. Det är ett omen. - Nej, det är lugnt.
- Richard. Skit, skit, skit. - Jag har den.
Skippa skitsnacket, okej?
Andas lite nu. Kom igen.
Sakta in. Kom igen.
Långt ut.
Väldigt bra.
Jag kan inte sluta tänka på min mamma.
Vad är det med henne?
Såg henne naken när jag var liten.
Hon var den vackraste kvinna jag någonsin sett.
Jag kommer bli ett missfoster, Richard.
Camille, nej.
Hej. Jag är Dr. Wyatt.
- Jag är din narkosläkare. - Hej.
Hur känner du dig?
- Vad är fel? - Jag är rädd.
Du kommer fixa det.
Jag kommer att bli vanställd.
Ja, det är sant. Det kommer att ta lite tid att ställa om.
Vänja sig, eller hur? Man skall vänja sig för allt.
Precis som små djur.
- Är det så dåligt? - Nej.
Nej, det är en välsignelse att bli små djur.
Har ni pratat med Dr. Chiprut om plastikoperation?
Nej, jag vill inte bli återskapad.
Varför säger du inget? Varför står du där som en zombie?
- Det är min man. - Hej.
Hej.
Då skall vi se. Har du ätit eller druckit något idag?
Inget. Inget.
Okej. Vi ses där inne.
Jag är livrädd för att bli sövd.
- Vad är det som skrämmer dig? - Inget medvetande.
Inget medvetande är en definition av död.
- Det är som att sova. - Nej, det är det inte.
När jag sover, är jag med alla från mitt liv.
Då, nu.
För bättre eller sämre, jag har kontakt.
Jag känner mig helt åt helvete.
Vet du, du måste försöka koppla av lite.
- Du gör det bara värre för dig själv. - Vi är inget, Rich.
- Tänker du någonsin på det? - Nej, nej.
- Vi är inget. - Vi är mycket mera än inget.
Nej, vi är för helvete ingenting. Vi är drömmar och ben.
Vet du vad jag hatar? Kirurgen har inte ens kommit in och sagt hej...
till mig. Han är och gömmer sig där inne, som en väntande bödel.
- Jag är torr i munnen. - Jag hämtar vatten till dig.
Jag kan inte dricka något. Hallå? Ringer det en klocka?
Bara sitt.
Du har samma ansikte som du alltid har haft.
Ja, det var en lättnad.
Försök förstå vad jag säger till dig.
- Vad är det du säger? - Jag säger...
Jag vet inte. Det har något att göra med...
Helvete. Måste jag förklara mig själv hela tiden?
Du var en främling en gång.
Vad är det?
- Det får dig att koppla av. - Nej, nej, jag vill inte somna än.
- Jag är inte redo att somna än. - Du somnar inte. Det får dig att koppla av.
Gud, jag gillar inte henne.
Otäckt att vara i någon annans våld.
Vi är inte i någon annans våld.
- Vi har kontakt, precis som du sa. - Kontakt?
Min kontakt känns väldigt skör just nu.
Den sprutan hjälpte, faktiskt.
Bra.
De sköter detta stället bra, gör de inte det?
Ja.
Vad?
- Vad, vad? - Vad sa du precis?
Inget. Du sa något.
- Ja. - Vad sa du?
Yeah.
Vi är så lyckliga.
Lyckliga, hur?
Att få vara del i något.
Vad är vi del i?
Vi klänger oss fast... Oh, Gud.
Klänger oss fast...
Vad sa du?
Om vad?
- Du sa något. - Jag vet.
- Vet du vad? - Jag vet att jag sa något.
I´m not out of it.
Nå, vad var det du sa?
Om vad?
Det du sa.
Jag vet.
Vi kommer alltid vara ihop.
Har vi gått vilse?
Självklart inte. Vi är nästan där.
Jag är törstig.
Tack.
Hur många gravar tror du det finns här?
Oj, jag vet inte, Maria.
I skolan, brukade vi göra uppskattningar.
Med Miss Ronson, kommer du ihåg?
- Hur många kulor finns det i burken? - Ja.
Jag vann en gång.
Jag gissade 212 och det vara 223.
Jag var närmast.
Miss Ronson.
Akta så du inte kliver på gravarna.
Sluta med det!
- Jag kliver inte på dem. - Det är inte snällt.
Hur kommer det sig att ingen besöker dessa gravar?
För att de som brukade komma och besöka dem har dött
Är de begravda här också?
En del är. Titta, ibland är det en grav...
och hustrun eller maken till den personen är begravd bredvid.
Och de stora?
De kallas mausoleum. En hel familj är begravd där.
När människor dör, så lägger de dem bredvid varandra.
Vem lägger dem där?
De som är kvar.
Varför skratta du?
Jag vet inte.
Titta på det.
- Titta, hon är på en annan. - Ja, hon är herren på täppan.
Varför?
Hon kan göra som hon vill här.
Hon som domderar här.
?Domderar här.? Det är ett roligt uttryck.
- Hon lever här. - Ja.
Oj, kan du tänka dig?
Hon äter här. Bajsar här.
Hon kanske bajsar på gravarna.
Ja, det kanske hon gör.
Hur kommer det sig att du bara är här en gång om året?
Tycker du jag borde komma hit oftare?
Jag vet inte.
Kan jag få en macka?
Titta vad jag har.
Yummy!
Du kommer ihåg dem.
Hur kommer det sig att man säger att katter har nio liv?
Du vet, jag vet inte.
Tror du det är sant?
Nej, nej. Bara ett.
Kan jag fortfarande äta det?
Ja, borsta av den.
Vem vattna gräsmattan här?
Troligen är sprinklers på timer.
- Så ingen ser det. - Vad menar du?
Ingen ser sprinklernas vattning...
för de är på en timer eller alla är döda.
You funny bunny.
Jag måste kissa.
- Jag frågade dig om du behövde. - Jag vet.
- På parkeringen frågade jag, två gånger. - Jag vet, jag är ledsen.
- Kan du hålla dig? - Ja.
- Är du säker? - Ja.
Om du inte kan, så kan vi gå bakom ett träd eller något.
- Nej, jag klarar mig. - Okej?
Här.
Ditt hår ser fint ut, Mamma.
Tack. Det är inte för kort?
- Allting hjälper. - Vad hjälper?
Gammal ålder.
Du är inte gammal.
Jag kommer bli. Hoppas jag.
Vi går vidare.
Vad?
Vi går vidare.
Alla här gick vidare med all deras jävla packning.
Min far brukade säga så. Gud välsigna honom.
Din morfar.
Vad menar du,"packning"?
Allt du går och måste bära på.
Jag vet inte om någon gör det.
Jag minns inte min morfar.
Vad är det?
Behöver du kissa?
Då går vi.
Här har du.
Kan jag klättra upp i trädet?
- Jag tror inte det, älskling. - Bara upp dit. Till den grenen.
Okej.
Upp!
- Har du det? - Ja.
Okej, stå inte upp nu, eftersom det är farligt.
Okej. Precis här.
Sådär ja.
- Okej. - En liten bit längre.
Jag är längre än dig här uppe, och jag är full vuxen
Jag spionerar med mitt lilla öga...
Något blått.
- Himlen. - Nej.
- Blommorna där borta. - Nej.
- Skylten? - Nej.
- Jag ger upp. - Nej!
Ja.
Klänningen på den lilla flickan.
Nej.
Jag är trött min älskling.